Стефан Фурнаджиев
Глас от незнаен гроб

chitanka.info

Влизам

в ковчега си,

в гроба си,

в земята си.

Под залъка,

под капака.

Под здравеца:

— Безхлебен съм!

— Безводен съм!

— Сам съм!

Сам човек

като само дърво.

Омълнено,

опечено,

забравено

като сам човек

само дърво.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.